КЛАУДИЯ КАРДИНАЛЕ
АНТОНИН СТАЛИ
САЛИМ КЕШУШ
във филма на МЕХДИ БЕН АТИЯ
ВРЪВТА
Моето име е Пернил.
Роден съм в Копенхаген и живея в Тунис.
Моето име е Пернил.
Роден съм в Копенхаген и живея в Тунис.
Хей, защо хората връщат в своите страни?
- Не знам. За да намерят корените си... - Това е нелепо.
Не задължително. И ти го искаш, нали?
Да, но съжалявам за това всеки ден.
За какво съжаляваш, Билал?
Аз не съм Билал, аз съм Хаким.
Моето име е Хаким. Аз съм роден в Вилюрбан...
и живея в Тунис.
За какво съжаляваш?
Съжалявам, че се върнах...
Съжалявам, че се наложи да се върна...
Как си?
Добре ли пътува?
Трябва да се свалиш палтото си. Тук е горещо. Лято е.
Да, лято е. Но има климатици навсякъде.
- Струва ми се, че ще умра! - В лошо настроение си.
Прекарах една седмица между чанти и багажи. Уморен съм.
- Лелите ти те чакат. - Страхотно.
- Не се ли вълнуваш? - Да, радвам се.
Те те очакват. От толкова време.
За щастие, Билал е много полезен.
Той оправи колата ми. Само някакъв хлабав проводник.
Щеше струва около 150 до 200 динара.
Той е добро момче.
Колко хора работят за теб сега?
Бих забравила колко "очарователен" можеш да бъдеш!
Първо, Билал не работи за мен.
Дадох му под наем бунгалото. В замяна, той върши това-онова за мен.
Той се грижи за градината, и някои и други работи.
Освен това, за да бъдем точни, добре е да има човек около къщата:
да държи крадците настрана.
- Добро утро. - Билал.
Хайде, дай на лелите си целувка.
- Толкова сме щастливи да те видим. - Липсваше ни.
Изглеждаш наистина добре.
- Извинете ме. - Къде отиваш?
Веднага се връщам.
Милик, ще ми обещаеш ли, че няма да караш този мотор?
Опасно е. Хората тук карат като лунатици.
Животът тук е хубав. Топло слънце, красиви момичета...
И хората са приятни. Всичко е както трябва.
Ако баща ти беше тук, щеше да ме намрази, че казвам това.
Ти ще спечелиш много пари.
Тя ще му докара лош късмет.
Това щеше ядоса още повече Абделазиз.
Правиш го да звучи, като че моят съпруг мърморише по цял ден.
Когато казах, че сме буржоазия, той се възмути. Възмути се.
- Не го обвинявам. - Мамо, чуй...
Какво "мамо, слушай"?
Баща ти мразеше буржоата и буржоазията.
Той никога не се интересуваше от акции и пари.
Той посвети живота си на другите, за да ги прави щастливи.
- Много добре, Уефе. Беше вкусно. - Благодаря ви.
Вярно е, нали? Кус-кусът беше страхотен!
Страшно вкусен!
Какво правиш в момента?
Той работи, той е архитект.
Той е архитект.
Моля те, отиди да смениш ризата си.
Ето те и теб!
Помислих, че си отишъл да си легнеш.
Много е красива!
Знаеш ли, лелите ти са прави.
Нямаш никакви отговорности.
Можеш да си вземеш апартамент в града...
Ако планираш да живееш тук... прави каквото си искаш.
- Искаш ли уиски? - Не, не ми харесва.
Поне малко...
Имаш ли време за обяснения?
- Ще взема една чаша. - Пийни от моята.
Психоаналитикът ми ме посъветва да ти кажа всичко директно.
За да го смъкна от плещите си.
Баща ти не одобряваше психоаналитиците.
Той казваше, че работят срещу мен.
Празна ли е бутилката?
Ще донеса още една.
Хвани ме и се опитай да ме събориш. Не се страхувай.
Боли, по дяволите!
Може да изкълчиш китка, лакът или рамо.
Обзалагам се, че ти харесва този удар отзад. Душове, съблекални...
нежни мъже. Сега знам, защо харесваш спорта.
Няма да остана тук. Не съм глупак.
Добре, тръгва си.
Хайде.
Хайде, де!
Мамо?
Мамо!
Уплаши ме. Помислих, че си мъртва.
Луд ли си?
Ще умреш от студ.
- Къде отиваш? - Загаси лампите... Уморена съм.
Но аз исках да говоря с теб.
Ела тук и постой до него.
Аз ще поспя малко.
Е, как е той?
Спа целият следобед.
Това е добре.
Тялото има нужда от почивка. Ти също имаш нужда от малко почивка.
Те ми сложиха легло ей там.
Той няма да дойде в съзнание.
Мъртъв ли е?
Умира.
- Знае ли, че сме тук? - Не.
Радвам се, че той не ми каза.
Със сигурност, нямаше да го понеса.
- Той знае ли? - Мисля, че да.
Поне подозира.
Понякога той мисли и разбира. Друг път...
Когато ти заминеш?
Ще бъде непоносимо без теб.
Хората ще да изкажат съболезнования.
Роднини ще идват от всички краища.
Не се притеснявай за тези хора.
Аз се притеснявам повече за теб.
Не!
Ти си имаш работа за вършене.
Можеш да си идваш...
всяка седмица, веднъж месечно,
всеки път, когато почувстваш необходимост.
Благодаря ти, Уефе.
Мадам е много щастлива, че сте отново тук.
Знам.
Не е нужно да правиш това, Билал.
Обещах на майка ви.
Уефе?
- Свършихте ли? - Можеш да отсервираш чая.
Искаш ли чай, Билал?
Не, благодаря, вече пих.
Портокалов сок?
Оставих очилата си в стаята. Би ли ми ги донесла?
Милик, може ли да ви попитам нещо?
- Арабският ви е отличен, нали? - Не бъди толкова официален, Билал.
Отличен? Това е малко преувеличено.
- Какво е "Асад"? - Лъв.
- А "Сид"? - Също лъв.
Литературен арабски и арабски диалект.
Благодаря ви.
Спа ли добре, скъпи?
Ще купя малко риба. Искаш ли нещо друго?
Октопод, ако намериш.
- Билал? - Да.
Милик се нуждае от помощ. Трябва да вземе багажа си от летището.
Разбира се, мадам.
Намерих това в оказионен магазин. Надявам се, да свърши работа.
Имаме проблем, Милик. Искам да говоря с теб за това.
Става въпрос за паркинга.
Г-н Абдула, решението е ваше.
Като архитект, аз предпочитам да изградя джамия вместо паркинг.
По-интересно е, нали?
В зависимост от проекта, ако са джамия и паркинг...
по-голямото пространство ще бъде паркинг, а по-малкото - джамия.
Нищо не бих могъл направя в този случай.
Нашата работа беше ясна от самото начало, нали?
Баща ми каза, че вие може да построите голяма джамия и за оставите вярващите...
да решат за паркинга.
В този квартал е невъзможно.
- Как е баща ти? - Много добре.
- Моля, предай му благопожеланията ми. - Благодаря ви.
До скоро.
Видя ли колко е му трудно да говори с мен?
Когато става дума за работа, той предпочита да спори с мъже.
Вместо това той настоява, да правя кафе. Говори ли с майка си?
- Тя спеше. - Наистина ли спеше?
Кълна се, спеше.
Какво искаше да говориш с мен? Какво друго, освен за майка си?
- Ти... - Ти си всичко, което имам.
- Аз имам права над теб. - Бабо...
Аз съм тук. Какво повече искаш?
Аз не искам да умра преди да видя децата ти.
Не говори така, бабо.
Аз съм стара. Готова съм за смъртта.
Не ставай глупава.
Трябва да си много щастлива. Твоето момче се върна.
Искаш ли кока-кола? Портокалов сок?
Не, благодаря.
Махмуб!
Донеси портокалов сок.
- Колко време ще останеш? - Два месеца.
- Майка ми не е много претенциозна? - Тя е страхотна!
Това е всичко.
Една от тон колоните понякога прекъсва.
Вадиш кабела и отново го включваш и тя ще проработи.
- Аз ще ги взема. - Нека ти помогна.
- Билал? - Идвам, мадам.
Благодаря.
Вечерята е готова.
- Вашият син ми подари тази уредба. - Той си е купил нова.
Това е типично за него, той е много щедър.
Добър апетит.
Той е като баща си. Изглежда студен, но просто е срамежлив.
Добре го прикрива.
Искахме той да стане лекар, но той реши, че не иска.
Важно е да правиш това, което обичаш.
Купих чаршафи. Има комплект и за теб. Можеш да ги използваш за чеиза си.
Благодаря ви, мадам.
Как е майка ти?
Добре.
Може да изглежда глупаво да питам, но държи ли се?
Тя е смела.
Най-трудната част от скръбта не е веднага след смъртта,
а сега, след първите няколко месеца...
когато няма хора наоколо.
Мисля, че тя се справя много добре.
Бих бил притеснен, ако тя се беше предала на депресията.
Но тя е същата, както винаги.
Загрижена и упорита. Разбирате ли?
Виж ги, пред мен...
Помисли! На къде върви света?
Милик, можеш ли да ни помогнеш с това?
За какво татко?
Не ми харесва това с банката за сперма. Никога не знаеш кого ще срещнеш там.
Това не е среща лице в лице. Сперма се събира...
Все пак, може да стане по-лесно...
Милик е...
Не е толкова ужасно!
Просто задържаш дъха си и...
Татко, спри!
Аз отивам в Испания за осеменяване.
- Тогава синът ми ще има европейски гени. - Нашият син.
- Да, нашият син. - Нашият син.
Те са смешни!
Снимка ли искаш?
По-леко!
Млъкни, по дяволите!
Къде отиваш?
Майка ти ме помоли за някои неща. Има изненадващо посещение.
- Кои са? - Никога не съм ги виждал.
- Бяха трима или четирима. - Качвай се на мотора, ще дойда с теб.
- Спомняш ли си Рияд, твоят педиатър? - Здравейте!
- Ти доста ме озори... - Не можех да прегледам корема ти.
- За какво говорите? - Той е прав.
Никога не съм имал толкова трудно дете за преглед.
Когато видеше ръката ми да се протяга и започваше да се смее.
Аз имам гъдел.
- Как е връвта ти? - Неща от миналото.
Познаваш ли, Мая?
Тя току-що завърши обучението си в Париж.
- Какво сте учили? - Политически науки.
Ако ние образоваме младите хора,...
да говорят открито, никой няма да го направи.
Когато има проблем, всичко, което имаме е "брадатия мъж". Те не се страхуват.
Ние трябва да вървим напред с това. Ние трябва да се борим!
Ние се нуждаем от политически партии и сдружения.
Ние трябва да бъдем смели,
но аз, моята приятелка Ширин и някои други...
може би Мая, която е учила политически науки,
не сме готови да приемем несправедливостите.
Те не ни носят свобода. Ето това ни притеснява...
Те ни хвърлят в затвора. Това е цената, която трябва да платим.
Аз няма да се откажа.
Не искам да прекарам живота само с мисъл за собствения си комфорт.
Искам да мога да погледна себе си.
Ти беше ужасен, пълен с омраза.
Не ми причинявай това повече.
Политически партии... Борба за свобода...
На кого се присмиваш? - Мамо, не ми причинявай това.
Не мога ли да поканя някой, който ми харесва?
Посрещай своите гости, без мен.
И задръж хубавите млади момичета за себе си.
Следващия път ще бъде много по-лошо.
По-лошо от това? Ти си болен, Милик.
Ти си напълно болен!
- Добър вечер. - Билал, какво има?
Дойдох да говоря със сина ви.
Със сина ми? Какво искаш...
Не искам да ви притеснявам. Ще дойда по-късно.
Не, остани. Мама отива да спи.
- "Мама отива да спи?" - Аз ще се оправя, ти отивай да спиш.
- Сигурно сънувам. - Съжалявам, не трябваше да...
Билал има нещо лично да ми каже.
Моля те, остави ни насаме. Това е нещо нормално.
Или, ако предпочиташ остани тук, а ние ще се качим горе.
Дойдох да ви го върна.
- Не бъди толкова официален. - Съжалявам, забравих.
Влез в хола.
- Седни! - Не е нужно...
Седни!
- И така, какво искаш? - Искам да те помоля за една услуга.
Услуга?
Услуга.
Слушам.
Излизам с приятели тази вечер.
Искаме да отидем в клуб "Оазис".
Последният път не ни пуснаха.
Заради дрехите ми, мисля.
Искаш да дойда с теб за да те пуснат ли?
Исках да заема...обувките ти.
- А ако не са твоят размер? - Няма проблем.
- Ще бъде забавно да се вместиш в тях. - Портиерът няма да знае, че ми убиват.
- Какъв размер са обувките ти? - 40.
Нека видим...
Хайде, ела!
- По-добре не. - Защо не?
Защото майка ти...
Връщам се веднага.
Ето, избирай.
- Добре ли е, ако взема тези? - Разбира се.
- Не искаш ли чорапи? - Не.
- Стават ли ти? - Перфектно!
- Как ще отидеш до там? - С колата на приятели.
- Лека нощ. - Лека нощ.
Какво искаше?
- Не мислиш ли, че си приличаме? - Разбира се. Това е нормално.
Исках да кажа, Билал и аз. Че си приличаме физически.
Никога не съм предполагала, че между нас ще се случат такива неща
Какви неща?
Да си замина ли?
Мога да си замина, ако искаш.
Без заплахи. Ако искаш да отидеш някъде, отивай!
Ако ще оставаш, не продължавай...
Не продължавай да казваш, че ще си заминеш.
- Никога не съм казвал това. - Много си агресивен.
Много трудно се живее с теб. - Съжалявам.
Искаш ли да си заминеш?
Не.
Искам да остана.
Аз дойдох да живея с теб.
Искаш ли да гледаме телевизия?
Ще работя.
Лека нощ. - Лека нощ.
Ширин, Милик е. Какво правиш?
Готова ли си?
Исках да излезем за по питие.
И да си прекараме една хубава вечер.
Дори повече.
Не бъди глупав, това е само вода.
Ето, пий. - Какво е това?
- Просто вода, Абделазиз. - Махни тази мръсотия.
- Когато човек е жаден - пие. - Моля Сара, не вярвай на магии.
Не искам вуду в къщата ми.
Само защото съм болен не можеш да ме обиждаш или да ме презираш.
Пий, Абделазиз!
Сара, аз не заслужавам това.
Майка ми е ужасена от кръвта в урината.
Тя мисли, че ти можеш да ми кажеш истината.
Истината, Милик...е, че няма надежда.
Но операцията мина добре.
Нямаше никаква операция.
Ние го отворихме, видяхме, че ракът се е разпространил и го затворихме.
Защо тогава е химиотерапията?
Без химиотерапия, баща ти щеше да почине за три седмици.
С химиотерапията...
може да изкара още девет месеца,
може би...година.
Какво стана?
Е?
Защо ме гледаш така?
Как?
Всичко ще бъде наред. Всичко ще бъде добре.
Какво каза той?
Знаеш как са докторите.
Много е трудно да се извлече информация от тях.
Каза ли му за кръвта в урината?
Нищо особено. Каза, че важното е да сме позитивни.
Каза го спокойно.
Знам, че тази позитивна нагласа е мъчение.
Хамак? Първо аз.
Като ти омръзне, помисли за приятелите. И ако това ще помогне, аз мога...
да окося тревата, да почистя банята. Винаги мога да свърша нещо.
Този идиот дори не плаща наем.
- Какво стана? - Съжалявам.
- Не ни пускаха в клуба. - Дори и с обувките?
Не е изненадващо... Три момчета заедно.
Не! Бяхме с момичета. Те влязоха, но ние не.
Това е нелепо. Мога да дойда с вас, ако искате.
- По-добре не... - Как така не?
Можеш ли да ни вкараш?
- Разбира се, познавам ги добре. - По дяволите, Билал!
Разбира се, че искаме.
Ще си сложа обувките. Изчакайте.
Басем!
- Откъде познаваш Билал? - От училището по арабски език.
- Как върви? - Ние сме начинаещи.
Представи си, клас за начинаещи.
Ние отговаряме на френски, когато говорят с нас. Мислят, че се шегуваме.
Само погледни тази коса!
Знаеш ли, че сме братовчеди?
- Глупости. - Не са глупости.
Видях те на погребението на баща ти. Абделазиз ти беше баща, нали?
- Да - Раджа е моя майка.
Ти си Уасим?
Когато заминах оттук ти беше ей толкова висок.
Тази вечер не сме братовчеди.
Тази вечер сме истински братовчеди.
(Няколко седмици по-късно) Вървиш ей така, днес.
Виждал съм го в хиляди филми.
Жената казва на мъжа, че е бременна и после близък план на лицето му
за да се види реакцията му.
- Е, и? - Разбира се, че съм щастлив.
Да, разбира се.
Значи ще бъдеш майка.
Ще имаш голям корем и ще имаш много мляко...
и плюшени играчки в хола.
Не можеш да промениш бременността.
Ще имаш болка във врата и ще говориш за всичко.
Все още можеш да кажеш не.
Бих предпочела да ми кажеш сега, а не след осем години.
- Ние се съгласихме да не живеем заедно. - Абсолютно.
Е, хайде тогава!
Здравейте!
- Как си? - Как си, татко?
Първо жените и децата.
Внимавай.
Аз не съм като Милик. Никога не съм живял в Европа.
Аз не съм гей или хомосексуален.
Аз съм си педал. Крещящ педал.
Не вярвам в любовта.
- Не се мисли така, на твоята възраст. - Всъщност той не мисли така.
Знаеш ли какво ми харесва? Жиголата!
Жиголата? Не си ли малко млад за това?
Най-добре е да започнеш да плащаш от млад.
Една нощ правих любов с братовчед си.
Той беше наистина добър. Беше много хубаво.
Но нещо липсваше:...
моментът, в който плащам на мъж, да ме чука.
Ето затова не ми хареса.
Искам момченце...
Това ще направи майка ми и баба ми много щастливи.
И ще ги държи далеч.
Това е, което искам да кажа. И си има добра причина.
Не е важно кой ще има бебе. Ширин и ти ще бъдете майки.
Аз просто ще подпиша лист хартия.
От друга страна, аз мога да си играя с куклите.
- Но детето ще те нарича татко. - Татко?
Не е зле!
Искате ли лимонада, деца?
Мамо, имам да ти кажа нещо.
Ширин ще има бебе.
А...аз ще бъда... Мисля, че...
аз съм бащата.
И... ще се оженим скоро.
Билал... от плажа ли идваш?
Да.
- Но той не е много далеч. - Знам. Но не бързах.
Билал, кажи на Уефе да донесе шампанско.
Онези бутилки със златното фолио на гърлото.
Да, мадам!
Ти беше много дискретен. Но аз знаех, разбира се.
Знаех, че сте заедно.
И не се смей. Една майка знае всичко!
Не искам сватба с 300 гости, ясно?
300? Само семейството са повече от това.
Ако например, искам още шампанско...
с връвта привързана за тази колона
и реша да седна на тази стена...
Ако се обърна насам, добре.
Но...ако се обърна на другата страна,
връвта ще се увие около мен.
Трябва да я развивам, трябва да се завъртя и да седна на пода.
В края на деня, малкият Милик се въртеше, въртеше, въртеше.
Трябва да се въртя и въртя и за да развия проклетата нишки.
И какво правят родителите ми? Те крещят: "Няма връв!"
"Не се върти!". "Няма връв!"
Преувеличаваш!
Преувеличавам?
Един ден лекарят казал на родителите ми:
"Не е нормално едно дете да се върти така. Заведете го на психолог."
Тогава ме заведоха при чичо Бадис.
Той откри кабинет по психология, защото видеотеката му фалира.
Когато отидох с родителите си, аз се въртях, както обикновено.
Той ме гледаше ей така.
Той сложи разноцветни кубчета пред мен.
Бях на 10 години. Подредих кубчета с кубчета и цилиндри с цилиндри.
След един час, той ме върна на майка ми
и каза: "Мисля, че е излекуван."
Милик, стани!
Седни!
Кажи ми всичко, което знаеш.
Знам каквото ти знаеш, татко.
Имаш рак. Трудно е...а и тази химиотерапия.
Кажи ми истината. Искам да знам истината.
През целия си живот съм се борил за истината.
Не искам благотворителност.
Ако Бог ме вика при себе си, нямам никакъв проблем с това.
Искам да сложа в ред делата си преди да си тръгна.
Искам да организирам всичко за теб и майка ти.
А и заради мен самия.
Радвам се. Той може да вижда морето.
- Уефе, къде е Билал? - Не знам.
Когато го видиш, кажи му... Не...
Когато го видиш ми се обади. - Добре.
Дойдох да ти върна дисковете.
Добри са, нали?
Искаш ли други?
Вземи ги всичките.
Дойдох да се сбогувам.
Не е добре за мен, да оставам тук...
като ваш слуга.
- Къде ще отидеш? - Не знам.
Ще се върна в собствената си страна.
Знаеш ли какво съм тук? Тук съм чужденец.
Разбирам се само с чужденци.
А ти?
Не си отивай, Билал.
Чакай... не...
Така ще свърша бързо.
- Да си тръгвам ли? - Не.
Ще кажа, че нищо не се е случило. Че никога не сме правили нищо.
Моля, не, не.
Моля те. Не си отивай.
Момент, Уефе.
- Искаш ли още нещо? - Не, това е добре.
Благодаря ти, Уефе.
Помниш ли?
Винаги съм му казал да играе на улицата с другите деца.
Но той предпочиташе компанията на своите лели...
и да слуша клюките.
Трябваше да са постараеш повече. Така щяхме да предотвратим...
Но ти каза: "Не, това е невъзможно."
Защо го изпратихме в това френско училище?
Той винаги е имал странно отношение с другите деца.
Защо го е правил? Защо не се събираше с други арабски деца?
- Вината е моя. - Твоя вина, моя вина...
Това не е краят на света. Той харесва мъже. И какво от това?
Синът ми е гей.
Той си пада по градинаря. Няма значение!
Имам...
само едно нещо да кажа: майка ми никога не трябва да разбира.
"Литературен арабски, арабски диалект"
- Какво е това? - Моите мемоари.
Пиша мемоарите си и ги илюстрирам.
- Искаш да кажеш твоят дневник. - Не, моите мемоари.
Знам, че е глупаво. Аз съм 25 години и пиша мемоарите си.
Не е глупаво.
Каква прекрасна изненада!
Ще те оставя с Бозо, клоунът.
Ще кажа на слугинята да направи чай.
Какво те води насам?
Бях наоколо...
за малко...
Мина доста време...
Странно съвпадение!
Как си? Чух, че си уморен.
Когато станеш на 60...
когато се събудиш сутрин...
и нищо не те боли...
със сигурност си мъртъв.
Сара, ще седнем на терасата... Там ще е по-добре.
Толкова се радвам да те видя.
- От "Малката хлебарничка" ли са? - Да, много са вкусни.
Винаги съм ги купувала от там.
- Чух, че синът ти се и завърнал. - Да, изненада ме... наскоро.
Преди няколко седмици.
Това трябва да е прекрасно.
Мислех си за теб когато Абделазиз почина.
Съвсем сама в тази голямата къща, със спомените за съпруга ти...
а сина ти на другия край на света.
Никога не съм мислила, че Милик ще се върне.
Той е много... независими.
Знаеш ли нещо за сина ми?
Много...хора знаят.
Ти също. Просто, не искаш да го признаеш пред себе си.
Внимавай.
- Какво мислиш за банския ми? - Много елегантен.
Какво разбираш ти от елегантност? Само погледни косата си.
Стига, Уасим.
Виж Сара, виж колко е красива.
Кажи и да промени цвета. Русото не й стои добре.
Естественият й цвят е по-добър.
С малко къна за покриване на сивото...
Млъкни и ни остави сами.
Когато обмислях да живея в Тунис...
Исках да се преместя, но бях притеснен да напусна дома...
Поколебах си заради моята хомосексуалност,
заради свободата като цяло, но главно за това, че съм гей.
Мислех, че ще бъде сложно.
Но щеше да е същото, ако се бяхме запознали във Франция.
Майка ми нямаше да я има.
Хубаво, че тя беше тук. Аз съм й благодарен.
Ако тя не ни беше приела, всичко щеше да свърши.
- Какво има? - Лични карти!
Проверявате документи за самоличност на плажа?
На плажа, в града, навсякъде. Аз съм винаги лоялен към моята страна.
Има закони, нали знаеш. Документи за самоличност?
В колата са. Ще ги донеса.
Ти стой тук. Ако мръднеш, ще ти го начукам.
Мислиш ли, че можеш да ме държиш да стоя тук като идиот?
- Искате ли календар? - Календар?
Както в затвора.
Имам някои страхотни.
Колко пари имате?
- Как да се разбера с тези момчета? - Пари, пари.
Колко струват календарите ти?
Те са безплатни. Парите са, за да не ви хвърля в затвора.
Това е мястото, където "любовта" започва.
- Покажи ми значката си. - Значката ми, шибаняк?
Плюя на путката ти лелина! Как смееш искаш значката на един полицай?
Това не е Канада или Швеция. Не можете да се разхождате наоколо голи.
Без закони, без лични карти, без лиценз.
- Имате ли някакви пари? - Нямаме нищо.
Нямам спомен за болната си майка, бях на 10.
Когато тя научила, че няма надежда, дойде да живее тук.
Бяхме тук две години и си тръгнахме, когато тя почина.
Не си спомням нищо от тези две години.
Казваха, че се побърквам. Отказвах да говори арабски...
Плачех през цялото време.
И така загубих две години от живота си.
Може би е било за добро.
Значи не си спомняш нищо за болестта й.
Когато мисля за баща си, го виждам в болничното легло.
Не си спомням това място.
Това гробище е красиво, но като че ли никога не съм бил тук и преди.
Все едно, че съм бил в гроба с братята ми и баща ми.
Имах кошмари в продължение на месеци.
Все едно имаше някой в главата ми...
Бях като парализиран тук през тези две години.
Тогава се върнахме обратно във Франция.
Бяхме като две малки момчета, сключили кръвно братство.
Телата ни се сляха и се превърнаха в едно.
Билал и аз опитахме да бъдем един с друг.
Понякога той позволяваше да го чукам, друг път, аз позволявах да ме чука.
Вече се чувствам малко като Билал. Мога да видя малко от себе си в него.
Ние сме толкова еднакви.
Скоро братята ще станат едно цяло.
Кръвни братя, като тинейджъри.
Смели братя!
Майка ти е.
Отговори. Кажи й, да не ни чака за вечеря.
Ало. Уефе, да, как да...
Кой каза това, доктор ли?
Да, ясно. В коя болница?
Майка ти...
Болна е.
Закарали са я в спешното отделение. Изглежда е сериозно.
По дяволите! По дяволите! По дяволите! По дяволите!
Не мога да ти го дам в момента.
Моля те, Ширин, обади се в болницата и виж какво става.
Уефе не знае нищо. Само каза, че се задушавала.
Обади ни се!
- Добре ли си? - Да.
Хайде!
Не ми казвай, че е умряла! Ако е умряла, изпрати ми SMS.
Заклеваш ли се?
Не, не така. Кажи: "Кълна се, че не е мъртва."
Анафилактичен шок, какво е това?
Ширин, ние идваме.
Не забравяй: ако тя умре изпрати ми SMS.
Алергичен шок. Кучка!
- Какво ти става? - Каква кучка!
Нещата вървяха толкова добре. Това не е краят.
Каквато и да е проблема, имам имам правото да живея и без него.
Щастието е за другите!
Всичко, което имам е тази връв и вината.
Глупавата ми майка започва да има алергични атаки!
И след изследвания, и изследвания и още изследвания, за да се открие причината.
По дяволите, трябва да се правят изследвания. Много изследвания!
Никой не знае какво става.
- Спокойно, скъпи. - Как да съм спокоен? Как е тя?
Будна е. Може да има само по един посетител наведнъж.
- Чувства се добре. Ще я изпишат скоро. - Не го вярвам.
Можеш да отидеш да я видиш. Тя се чувства по-добре.
Аз сънувам. Аз никога няма да я видя. Билал, да си вървим у дома.
Ако не я видиш сега, ще съжаляваш през останалата част от живота си.
Ще ми се сърдиш. Ще ме мразиш силно.
- Хайде... - Слушай, не съм приключил!
Ти страдаш, но тя е болната.
Може да си мислиш, че го е направила за да те ядоса...
Но в моята страна, хората се грижат един от друг.
Добре, добре, добре!
Стига проповеди! Къде е стаята?
А това си ти, мили мой?
Не спиш ли?
Не, не се притеснявай.
Изглеждаш изтощен.
Отдавна ли си тук? - Ти трябва да си изтощената.
- Как беше уикенда? - Не беше зле.
- Къде ходихте? - В Келибия.
Трябва да е била прекрасна. Никога не съм била там.
Беше ли времето хубаво?
Какви са тези алергии? Случвало ли се е и преди?
Не знам, скъпи мой.
Животът е толкова мимолетен.
Вървях по брега.
почуствах жажда и се върнах...
и почувствувах слабост.
Като се събудих се оказах тук.
Влез, мамо.
Имаш ли нещо да ми кажеш?
Мамо, този брак не е истински за мен.
Аз правя това заради бебето на Ширин и Лейла.
За да има баща, нали си сещаш?
Мога да те разбера.
Сигурно си доволен.
Дано да сте щастливи заедно.
Милик...
Аз не просто казвам това. Това е самата истина.
Мога ли да поговоря с приятеля ти?
Няма да ви излагам, мадам, обещавам. Ще бъда много дискретен.
Ти си този, който ще имаш проблеми.
Хората ще кажат: "Предпочита мъже, браво на него."
Но можеше да избере някой друг.
Някой по-добър от него...
Не се тревожете за мен, мадам.
Може би аз се тревожа твърде много какво ще кажат хората.
Това е напълно възможно.
Ще трябва да бъдете много силни!
Да, Уефе?
Мадам, моля, може ли да ми платите?
Защо? Какъв ден е днес?
О, не! Няма проблем.
Продължи да работиш както преди. Всичко ще бъде наред.
Не! Мадам, не мога.
Това е грях.
Но ти не си направила нищо лошо. Синът ми е грешникът тук.
Той ще отиде в ада и кой знае, може би аз също!
Ти не си направила нищо лошо.
А баща ми, мога ли да му кажа?
Не, той не би разбрал.
Имам да свърша някои неща. Искаш ли да дойдеш с мен?
Не, ще остана тук.
Защо ти реагира по този начин? Той е страхотен мъж...
и не е хвърлил око на парите ти.
Това, което се случва в тази къща не може да го шокира.
Той е красив и е вдовец. Какъв е проблемът?
О, Монсеф! Ти си единственият, който намира това за забавно.
Сара, ти си красива. Красива и съблазнителна.
Да, това е вярно.
Уефе!
Бутилка с вода. Уефе!
Къде отивате?
- Добър апетит! - Благодаря.
- Билал, не го прави! - Мамо, какъв е проблемът?
Знам, но не искам той да се чувства длъжен. Той e гост.
Между другото, Билал, какво ще правиш сега?
- Искам да кажа, с какво ще се занимаваш? - Ще организирам тържества.
Колко интересно! Това звучи добре.
Но има едно нещо, което не разбирам.
Ширин и бебето с вас ли ще живеят?
Милик ще ги посещава от време на време.
Милик и Билал.
Както знаете, мадам,
живял съм в подобна ситуация преди, с по-голямо момче, когато бях на 16.
Той ме запозна със семейството си...
Не е точно същото като тук. Аз не живеех с тях.
Беше трудно за родителите на Флориан.
Но всичко се оправи, когато те разбраха колко много ги обичах.
Добре е да има такъв опит. Той има предимство пред нас.
Той ще може да ни посочва пътя . Да ни показва как стават нещата!
- Не започвай! - Аз съм напълно сериозна.
- Сега, ти ще правиш секс с Лейла? - Да...Такава е сделката.
Щастлив идиот! Тя е наистина секси.
- И гаджето му, също. - Да.
Страхотно! Сега се чувствам по-добре. Започвах да си мисля, че си гей.
- Но го правиш само за пари? - Разбира се.
Шегувам се, Билал. Не ми пука.
Сериозно, когато видиш момиче, нищо ли не чувстваш?
- Не. - Нищо въобще? Дори малко...
Ти как се чувстваш, когато видиш Уефе? "Уау, тя е секси, аз я искам
ще правя секс с нея тази вечер."
О, Уефе, усмихни ми се!
Ако мадам види Уефе с теб, така...
Знам, че си мечтаеш за мен през нощта, когато тичаш гола по плажа.
Чувам, че религиите имат много какво да кажат за секса.
Говорят малко и за това, нали?
- Хаким, по-тихо. Почти стигнахме. - И какво?
Горещо ми е... Хайде!
Ще задам въпросите: Милик Кефи...
Взимаш ли Ширин Белходжа за законна жена?
Да.
Ширин Белходжа, взимаш ли тук присъстващия Милик Кефи
за свой законен съпруг?
Да.
Сега аз се обръщам към свидетелите.
Лейла Айари, свидетелю, булката и младоженеца...
свободно ли влизат в съпружески задължения?
Да.
Билал Нефза, свидетелю, младоженеца и булката...
свободно ли влизат в съпружеските задължения?
Да.
По силата на дадените ми правомощия...
обявявам, че младоженеца и булката вече са обвързани...
Обявявам ви за обвързани в граждански брак.
Хайде, хайде! Трудно е, но скоро ще свърши.
Ти направи това за детето.
Милик, повтаряй след мен: "Ние направихме това за детето."
Много добре.
Билал, ти също: "Направихме това за детето"
Кураж!
"Направихме това за детето."
За да има баща.
- Ширин, твой ред е. - Знам. Аз поисках това.
Трябва да го кажеш на глас, за да чуят всички.
"Направихме това за детето." За да има баща и име,
и да бъде като всички останали деца.
- Лейла, хайде. - "Направихме това за детето". Да.
Вижте, старата дама идва.
Заведи ме вкъщи. Искам да се прибера вкъщи.
Ако синът ми все още беше жив, това никога нямаше да се случи.
Махмуб!
Какво искаш, бабо?
Сигурна съм, че тя е бременна.
Остави таблата и излез.
Кажи ми истината. Тя бременна ли е?
Да.
Знаех си... Почувствах го.
Тя е бременна и бебето не е мое.
- Довиждане. - Чакай!
Ще идваш ли да ме виждаш?
Моето момче!
Видях те да танцуваш.
- Къде си се научила? - Аз не танцувах.
Не лъжи. Това е грях.
Танцувахте с Махмуб в кухнята.
Не гледай така. Не си направила нищо лошо.
Когато се видим, ще те заведа на танци.
Не всеки ден... но ще можеш да танцуваш съботите.
- Прекрасно тържество, Сара. Благодаря. - Благодаря, че дойде.
Трябва да се видим отново преди да минат още 10 години.
Имаш телефонният ми номер, Юсеф.
- Мадам.... - Господине...
Шампанско!
- Наздраве! - Спри да пушиш. Не е добре за бебето.
Какво не е наред, скъпи?
Позволете ми да ви представя Аймен. Той би искал да се запознае с вас.
Аймен, Ширин, Лейла.
- Беше голям успех. - Чудесна, прекрасна вечер.
Беше толкова хубаво да разклатиш всички тези стари предразсъдъци.
Правим много за малко. Животът е твърде кратък.
Трябва да се радваме на живота и да продължаваме напред.
Благодаря ти. Даже повече.
Обичам тази песен.
Всички тези мъже в краката ми. Какъв успех!
- Този мъж изглеждаше добре. - А ти, млъкни и танцувай!
- Синът ми е сладък, нали? - O! Определено!
Това ми напомня за моя брак.
Беше преди 60 години.
Ожених се за арабин и шокирах семейството си.
Можеш ли да си представиш? Буржоа, католици...
Всички ми обърнаха гръб.
Така че пристигнах в Тунис, в семейния дом на Абделазиз.
Майка му ме погледна с омраза в очите.
Чудех се, дали не направих голяма грешка.
Имахме тържество със стотици хора, а аз не познавах нито един.
Жените ме поздравяваха и се връщаха на местата си.
По това време, половете не се смесваха.
Съпругът ми беше в другата зала с мъжете и бях сама.
Жените разговаряха и ме поглеждаха.
Беше ужасно. Почувствах се смачкана.
Човек трябва да мине по всички пътища в живота.
Така е, да знаеш.
Аз се изправих и прекосих залата.
А там беше много по-хубаво.
Пушеха цигари. Ах, миризмата на цигари и алкохол.
Съпругът ми играеше карти с приятели.
Отидох и седнах в скута му.
Настъпи пълна тишина.
Тогава той ме целуна...
Пред всички! Представи си такова нещо по това време?
Хората бяха по-консервативни. Всички си тръгнаха, скандализирани.
Съпругът ми повика Монсеф и попита...
Какво лош дъх!
Няколко години по-късно
Приливът е висок. Може да е опасно.
Ето ги къде са. Как сте?
- Къде е бебето? - В морето с баща си.
- Поне вие сте тук. - Как сте?
Ако пусна връвта, ще плуваш ли сам?
Не, не!
Виж! Пуснах връвта.
Браво, Али! Ти плуваш! Вижте! Той плува!
Той може да плува!
Превод, тайминг и субтитри: sofiaguy